- Hvad drejer det sig om? - Jeg vil tale med hr. Barnier.
- Det er vigtigt. - Klokken otte? Herren er ikke vågen!
- Det er vigtigt. - Jeg kommer ned.
Herren gik sent i seng og vil først vækkes klokken elleve.
Det her er værd at blive vækket for. Jeg tager ansvaret.
Sig, at Christian Martin er her for at besøge ham.
- Hvad er der? - Det er Christian Martin.
Hvad vil han?
Han vil fortælle noget vigtigt.
Det siger jeg til ham.
Spiser hr. Barnier morgenmad?
Sæt en kop til på bordet, så gør jeg ham selskab.
Sig mig...
Hvordan vil De advare mig?
- Har De en ringeklokke? - Nej...
Jeg sætter en klokke på bakken, så kan De ringe.
Hr. Barnier.
Er der sket en katastrofe? Hvad laver De her klokken otte?
Det er vigtigt.
Kan det ikke vente til i eftermiddag?
Jeg lytter.
Jeg ved, at De er som en far for Deres ansatte.
Når De indser...
Kom nu til sagen! Hvad er der galt?
- Ingenting! - Hvad laver De så her?
Jeg vil bede om lønforhøjelse.
- Laver De sjov med mig? - Det ville jeg aldrig gøre.
Er De så fræk at vække mig for at bede om lønforhøjelse?
Det gælder mit liv...
Tænk hvis alle de ansatte kom anstigende og fortalte om deres liv!
- Jeg burde smide Dem ud omgående. - Hvis De hører årsagen til det...
- Forklar det på kontoret. - De vil sige nej.
Der er åbenbart noget galt med Dem i dag.
Forsvind herfra og forbered Deres undskyldninger til i eftermiddag.
- Morgenmaden er serveret. - Jeg kommer!
- Hvorfor har jeg fået to kopper? - Herren ville spise med.
Hvilken herre?
- Mødet skulle have varet længere. - Er De da fuldstændig vanvittig?
Jeg er forelsket. Jeg vil fri til hende her til morgen.
- Skån mig for Deres kærlighedsliv. - Pengene spiller en rolle.
Og De kan gå tilbage...
Jeg kan ikke fri, hvis ikke min økonomi-
- kan garantere hende den livsstil, forældrene har vænnet hende til.
Hvor meget tjener De nu?
3000 om måneden plus det løse.
- Hvor meget vil De gerne tjene? - 6000 om måneden.
Op med armen. Tænk over det et øjeblik, før De svarer.
Prøv at forstå mig.
Jeg kan godt forstå, at spørgsmålet kommer bag på Dem.
Jeg startede som assistent for to år siden og fik 500 franc månedligt.
- Det er utroligt. - Sukkeret, tak!
To stykker.
Tak.
Hvis De forlanger 6.000, så spilder De vores tid.
Virksomheden var god, men nu har vi det højeste overskud i Europa.
Takket være Dem?
- Tror De, at De er uundværlig? - Ingen er uundværlig.
- Men nu vil jeg tale om kærlighed. - Med mig?
Jeg vil jo fri til hende her til morgen.
Jeg spørger ikke forretningsmanden, men den godhjertede mand.
Nu ikke overdrive. Jeg giver Dem alligevel ikke 6.000 om måneden.
Livet er svært for et ungt par. Det sagde Monsieur Muller i går.
Hvor kender De ham fra?
Han ville møde mig, fordi de er vores konkurrenter.
Han spurgte, hvor meget jeg tjener om måneden.
Han prøver bare at skræmme mig. Hils og sig, at det ikke lykkedes.
Det ville være trist, hvis han skræmte Dem.
- Jeg vil knuse ham som en lus. - Og det gør De nok snart.
- Hans udtryk, når De hæver min løn! - Jeg nyder det allerede nu.
Jeg ringer til ham omgående og siger, at De har givet mig lønforhøjelse.
Vi skal ikke forhaste os. Lad os tage det stille og roligt.
- Hvordan er Deres forlovede? - Hun er vidunderlig.
Og forældrene? Er De velhavende?
Ja, og derfor kan jeg ikke fri, hvis jeg kun får 3.000 om måneden.
Hør nu her...
- Lad os sige 5.500! - Tak! Det er mere, end jeg håbede på.
Muller vil give mig, hvad jeg vil ha' men jeg vil hellere blive hos Dem.
Kan jeg regne med at få 5.500 om måneden?
- Jeg skal jo fri... - Stol på mit ord. Fri bare til hende!
Held og lykke!
Jeg vil gerne anholde om Deres datters hånd.
Hun er min udkårne.
De er til fru Barnier for at vise, hvor taknemmelig jeg er.
Fjern dem!
- Forsvind, Bernadette. - Ja, hr.
Hvordan... Forsvind!
Hvor kender De min datter fra?
Vi mødtes ved et tilfælde for halvandet år siden.
Da jeg fandt ud af, hvem hun var, røbede jeg ikke, hvem jeg er.
At jeg var ansat hos hendes far. Jeg fik kun 1000 om måneden.
- Jeg følte mig underlegen. - Utroligt!
Jeg havde håbet, at min datters bryllup skulle være mere strålende.
Så jeg ansøger om stillingen som markedschef i Deres firma.
Hverken titlen eller lønnen kan give hende den livsstil, hun er vant til.
De vil vist give hende en medgift på 40 millioner.
- Hvem har sagt det? - Det har hun selv.
Det passer ikke. Og Deres indstilling er besynderlig.
Vil De giftes med min datter for pengenes skyld?
Jeg gifter mig af kærlighed!
Men hvis hun også har en medgift, slår jeg ikke op af den grund.
Jeg bryder mig ikke om Deres måde at ræsonnere på.
For at vise, at jeg ikke gifter mig på grund af pengene-
- giver jeg Deres datter hele min formue.
- Den er vel ikke særligt stor. - 64.723.000 franc.
- Hvad? - 64.723.000 franc.
- De? - Jeg!
- Har De arvet? - Nej.
- Hvor har De fået pengene fra? - Jeg har stjålet dem fra Dem.
Jeg har stjålet dem fra Dem. Ja, fra Dem!
- Det kan ikke passe. - Det gør det.
- Det kan ikke være rigtigt! - Nu skal jeg forklare det.
- De laver sjov med mig! - Det ville jeg aldrig turde.
- De ringede. - Hent to hovedpinepiller.
- Hvem skulle have troet det? - Ingen. De er naturligvis overrasket.
- Vil De melde Dem til politiet? - Hvorfor det?
- Jeg ringer til politiet. - Hvorfor det?
For at få Dem buret inde!
Hvis det, De siger, ellers er sandt. Jeg kan ikke tro det.
- Tag en hovedpinepille. - Lad mig være!
Vil De forpeste mit liv meget længere?
Stå klar med dem her. Jeg har mere at fortælle...
64.723.000 franc. Nu ringer jeg til politiet.
En mindelig aftale ville nok være bedre for Dem.
En mindelig aftale? Med en tyv?
Husk, at firmaet har opgivet, at det havde et overskud på 31.228.000.
Jeg har skjult 47 millioner, som skattevæsenet ikke ved noget om.
Hvordan kan 64.723.000 være stjålet, hvis der ikke mangler penge i kassen?
- Mangler der ingen penge i kassen? - Nej, desværre ikke.
Firmaets økonomi er god.
Politiet vil gennemgå Deres regnskaber og stille spørgsmål.
Hvordan har De stjålet 64.723.000, hvis de ikke er taget fra kassen?
Jeg satsede på dørhåndtag.
- Hvad vil De? - Deres klokke.
- Hvor kom jeg til... - Hvad ville De sige!
Nu har jeg det!
Jeg satsede på dørhåndtag. Ved De, hvor mange der er i en by?
I vores forstad er der 64.723.000 dørhåndtag.
Jeg fik en franc i rabat per håndtag på grund af en produktionsfejl.
Rabatten blev i stedet på 2 franc på grund af en skrivefejl i kontrakten.
Jeg ville tale med Dem, men De var på jagt, og jeg havde en date.
- Med hvem? - Med Deres datter.
Jeg indså, at fejlen kunne sikre vores lykke, hvis jeg skjulte den.
Og De gjorde det uden kvitteringer?
- Det forklarer summen 64.723.000. - Penge, De lagde i egen lomme.
- Min lomme er for lille. - Lav ikke sjov.
Det er af kærlighed til Deres datter, som får pengene, hvis vi gifter os.
Med medgiften bliver det et pænt beløb på 100 millioner.
Forældre bekymrer sig for deres børns fremtid. Det er De fri for.
Der er en vis logik i det, De siger, men jeg vil alligevel spørge...
- Ved min datter, De har gjort det? - Nej.
Jeg har sagt, at jeg er chef.
- Vidste De, at jeg er genert? - Nej.
Er hun...
- Elsker hun Dem? - Det tror jeg. Nej, det ved jeg.
Hun har givet mig et bevis på det.
Bevis?
- Hvorfor ringer De med klokken? - Vi skal have hovedpinepiller.
- Hold op med at proppe piller i mig! - Jeg kan ikke lide lumskeri.
- Det har De sandelig vist! - Kan vi tale mand og mand imellem?
Jeg er Deres datters elsker.
- Herren ringede? - Forsvind!
Ikke Dem! Ham der! Nej, forresten, De går, og De bliver her!
Jeg er ikke helt med. Hvem skal gå, og hvem skal blive her?
Det kan De tænke over i køkkenet.
Nå?
Min datter har en elsker!
- Hvornår startede det? - For cirka 1,5 år siden.
De spildte ikke tiden.
De har kendt hende i 1,5 år og har været hendes elsker i 1,5 år.
Vi har kendt hinanden i et år, seks måneder og fire dage-
- men jeg har været hendes elsker i et år, fem måneder og 22 dage.
- Det var en søndag, hvor det regnede. - Jaså. Det forklarer jo alt.
I har vel besluttet, at I straks skal giftes?
Vi besluttede os straks for at blive gift, hvis De forstår forskellen?
- Hvorfor har hun ikke sagt noget? - Hun er bange for Dem.
For mig? Sikke en nyhed! Det må hun forklare!
Men hun ville tale med Dem først.
- Vi må finde en løsning! - Vind hendes tillid!
Det kan De måske gøre med det samme?
Jeg vender tilbage om et kvarter for at kysse fru Barnier.
- Hvorfor vil De kysse min kone? - Man skal kysse sin svigermor.
Vi får se. Jeg skal først tale med min datter.
- Lad mig kalde Dem Bertrand. - Nej. Nej, nej.
- Hvad vil De nu fortælle? - Det er mig, der har fået hovedpine.
Nu går jeg. Farvel, Bertrand.
Kalder han Dem Bertrand?
Vær ikke for hård mod ham. Vi ses om lidt, Bertrand.
- Colette! - Ja, far.
- Hvad er der, store rapand? - Kald mig ikke dyrenavne.
- En stor rapand er da sød. - Det kalder man ikke sin far.
- Du er så gammeldags. - Og du lige lovlig moderne.
Efter hvad jeg lige har hørt. Jeg ved det hele!
- Hvad? - Spil ikke uskyldig.
Du skylder mig en forklaring, hvad din elsker angår.
Din elskede mor!
Din elsker! Fortæl så! Og hold op med det der!
- Han har lige anholdt om din hånd. - Har han anholdt om min hånd?
Han er lige gået. Nu skal du ikke begynde igen.
Det er ægte tårer. Jeg troede, at han havde forladt mig.
Det kunne lige passe!
- Mor ville tale med dig. - Ved din mor det her?
- Ja! - Jeg får det at vide som den sidste.
Gik du med til det?
At jeg bliver hans kone?
Før det modsatte er bevist, er man ikke gift.
Hvis du tuder, sender jeg dig i nonnekloster!
Indtil du bliver myndig!
I Auvergne!
Frøken!
Far vil ikke have, jeg bliver gift, men jeg er træt af at bo hjemme.
Jeg spilder min ungdom!
Jeg læste om en pige, der lod som om hun var gravid for at blive gift.
- Så får far et slagtilfælde. - Bagefter må han give sit samtykke.
Så er det for sent.
Det tør jeg ikke.
- Hvad er der nu? - Jeg må tale med dig.
Det kan du gøre senere. Ja, ja! Jeg lytter!
- Du taber underkæben. - Den tabte jeg i morges.
Far... Det skal hedde Blaise.
- Hvem? - Barnet.
- Hvis barn? - Vores.
Vore lille barn! Forstår du det ikke?
Nej...
Det kan ikke være rigtigt...
Sig, at jeg har misforstået det... Det er for meget på én morgen!
Sig, at det ikke er sandt!
Det skal vel ikke hedde Blaise!
- Ja? - Må jeg få tre hovedpinepiller.
Jeg har dem klar.
- Blaise! - Så må vi vel gerne blive gift?
- Det må I vel, din løsagtige pige. - Tak, søde far!
Jeg fortæller mor det!
Det ringer på.
- Det ringer på! - Ja, ja...
Undskyld.
Jeg vil gerne tale med hr. Barnier.
- En ung frøken vil tale med herren. - Jeg har ikke tid til frøkener nu!
- Det siger jeg. Hun er forsvundet! - Ja, for hun står her.
- Ja? - Er De hr. Barnier?
- I hvert fald indtil videre. - Jeg er i en håbløs situation.
- Ditto her, hvis det er en trøst. - Jeg elsker Christian Martin.
Ja, det virker kompliceret. Han har lige friet til min datter.
- Hvor forfærdeligt! - Ja, men De er stadig ung...
Jeg har løjet for Christian. Jeg har sagt, at jeg er Deres datter.
- Det gør ingenting. - Han tror, at De er min far.
- De sagde jo, at De er min datter. - Forstår De det ikke?
Nej...? Jo! Jeg forstår det!
Da han anholdt om Deres datters hånd, talte han om mig!
Sikke en morgen. Og min datter er gravid!
Fortæl ikke Christian sandheden. Jeg vil gerne gøre det selv.
- Hvorfor valgte De mig som far? - Jeg har ingen formue.
Mor arbejder for andre, og Christian er velhavende.
Da han spurgte, hvad mit efternavn var, så jeg et skilt med Deres navn.
Så jeg svarede Jacqueline Barnier.
Han spurgte, om jeg var Deres datter, og så sagde jeg ja.
Han syntes, at det var morsomt.
Jeg vil selv fortælle ham sandheden.
Indser han, at De ikke er min datter, så mister jeg mine penge!
Hvad mener De?
Jeg siger intet til Christian, men på en betingelse!
De bliver her, indtil jeg har ordnet en lille ting med ham.
Skjul Dem her, indtil jeg kommer og henter Dem.
- Siger De ingenting? - Ikke hvis De bliver her.
Jeg vil vide, hvad det er for et svin der har gjort min datter gravid.
Germaine!
- Hvem er det, der råber? - Din mand, Bertrand.
Jeg må tale med dig, Germaine.
- Din datter har en elsker. - Også jeg.
Jeg må også tale med dig. Din datter har en elsker.
- Det har jeg jo lige sagt. - Men jeg vidste det i forvejen.
- Så ved du, at hun venter sig. - Naturligvis.
- Jaså...! - Det er alle kvinders skæbne.
Hvor er du tolerant!
Kom frem! Jeg har set dig!
Hvem er det?
- Hvem er det? - Han har jo anholdt om min hånd?
Jeg vil høre dig sige hans navn. Som en skøn melodi. Hvem er det!
- Det er Oscar. - Oscar?
- Hvilken Oscar? - Har du fået hukommelsestab?
Oscar er din chauffør.
- Venter du et barn med min chauffør? - Var det bedre, hvis hun havde flere?
Vorherre, hvad har jeg dog gjort for at fortjene denne skæbne?
Er det så slemt, at vores datter bliver gift med en reel fyr?
Inviter ham på frokost.
Jeg fyrede ham jo for to uger siden.
- Bare rolig. Det klarer far. - Min datter, vanæret af chaufføren.
Det er da bedre, at hun er faldet for en charmerende chauffør-
- end for den baron med bumser, som du ville afsætte hende til.
Gå ind på dit værelse og græd.
Luk vinduerne, så naboerne ikke hører det.
Fru Barnier! Må jeg kalde Dem svigermor?
Hvorfor vil han kalde mig svigermor?
- Hvorfor vil han kalde mig svigermor? - Ja, hvorfor det?
Ved fru Barnier ikke noget?
Mit spørgsmål...?
Hvad er der sket?
- Jeg har friet til Deres datter? - Colette?
- Nej, den anden. - Hvilken anden?
- Er du blevet skør? - Gå ind på dit værelse.
Jeg skal tale med ham.
I virker lidt underlige her til morgen.
- Jeg vidste ikke, De havde to piger. - Det gjorde jeg heller ikke.
Min kone vrøvler. Det er alle de følelser...
Lad os tale sammen på kontoret.
Hvis De af en eller anden grund ændrer mening-
- så vil jeg være sikker på, at De giver min datter pengene.
- Tror De mig ikke på mit ord? - Naturligvis.
Men hvis De skriver en check, kan jeg lettere overtale min hustru-
- der ikke bifalder, at I skal giftes.
- Jeg har ikke pengene i banken. - Hvor er de?
Jeg har byttet dem til smykker. De er i en taske.
På et sikkert sted.
Jeg har lige fået en idé. Sæt Dem ned.
Vi overrasker Colette. Jeg mener Jacqueline. Den ældre...
Hent smykkerne og forær hende dem som forlovelsesgave.
- Så kan hendes mor ikke sige nej. - Tror De ikke? Jeg kører straks.
Vent, Christian...!
- Har De hørt noget fra Oscar? - Deres chauffør?
- Min forhenværende chauffør. - Ved De ikke, hvad der er sket?
Han lider af hjertesorg.
Pigen er fantastisk. Hendes far er forfærdelig.
- Stakkels mand. - Han tog vel ikke livet af sig!
Så godt som. Han er taget med på en polarekspedition.
Han bliver væk i seks år. Vi ses om lidt, hr. Barnier.
Jeg må tale med herren. Det er vigtigt.
Så gå med.
- Lad mig høre! - Jeg kan ikke arbejde her længere.
Det var lige, hvad der manglede. Hvor skal De hen?
- Jeg skal giftes. - De er heldig.
- Med hvem? - Herren kender ham godt.
- Hvem er det? - Honoré de la Butinière.
Det er ikke sandt? Ham med bumser?
Han har ikke bumser længere.
- Hvordan forklarer De det? - Forstår De det ikke?
Nej...?
Bernadette! Forlad straks det her hus!
Pak Deres kufferter. Jeg vil ikke se Dem her længere.
Som De ønsker.
Germaine!
Honoré de la Butinières har ikke bumser længere.
Hvad angår det mig?
Og ved du hvorfor? Spørg stuepigen.
Bertrand! Hvad er der galt med dig?
- Jeg har smidt hende ud. - Det var sandelig klogt.
Men det er værre, at Oscar er rejst.
Han skal til Nordpolen eller Antarktis i seks år!
Se nu, hvad du har gjort! Det er din skyld!
- Find en ny mand. - I hendes tilstand?
Du sagde jo, at en ung mand har anholdt om Colettes hånd?
- Hvem er det? - Martin.
- Så løser det sig! - Han er allerede forlovet.
- Han har anholdt om Colettes hånd. - Han vidste ikke, at det var hende.
- Forklar mig det. - Nogle ting kan ikke forklares.
Hvad hedder den unge mand, der var her før?
Martin! Det er den samme mand.
- Nu begynder jeg at forstå det. - Så er du heldig.
Rør ikke mappen. Det er ikke Deres job!
Det er rart at se Dem, Christian. Er smykkerne i mappen?
Vi må hellere lukke den.
Det skal hedde Blaise.
- Hvem? - Vores barn.
- Hvilket barn? - Deres lille barn. Er De ikke med?
Hvorfor har Jacqueline ikke sagt det?
- Hun har lige fået det at vide. - Jeg er verdens lykkeligste mand.
- Kun én ting bekymrer mig. - Hvad er det?
Det er et lidt kildent emne. Hvordan skal jeg sige det?
Prøv.
De kan blive påkørt, når De går ud af døren.
Det kan De også.
Jeg mistede en fætter...
Men hvad sker der så med min datter?
Hvad med mit lille barnebarn? Han får ikke engang navnet Martin!
Hvordan kan vi dog løse det problem?
- Jeg kontakter dommerkontoret. - Nej, ikke for så lidt.
Hvis De skriver et lille dokument, er det sikkert nok.
- Hvis der nu skulle ske noget. - Det vil jeg gerne skrive.
Vi skal måske skrive det med det samme?
Her er papir og en kuglepen. Hvad er det for et udtryk?
- De stoler vist ikke på mig. - Jeg?
Hvordan ved jeg, at jeg får pengene, når vi er blevet gift?
Jeg skriver gerne et dokument.
Sæt Dem. Vi flytter den her.
Sådan.
Og så skriver De!
Vi skriver samtidigt.
Undertegnede...
- Christian... erklærer hermed... - Barnier...
...er far til... - 64 millioner...
...som frøken Barnier venter.
- Skriv under. - De skal også skrive under.
Skriv...
- Perfekt. - Og jeg får Deres!
Sådan. Nu er alt i orden
Nu til noget, der er mere behageligt. En overraskelse til min datter.
Vent her, så taler jeg med min datter.
- Har De ikke sagt noget? - Nej. Forestil Dem hendes udtryk!
Det her bliver morsomt!
Christian er kommet.
Fortæl ham sandheden. Og når I har talt færdigt-
- så tak ham for mappen.
Han vil forstå, hvad De mener.
Christian!
- Du holder nok op med at elske mig. - Det er umuligt.
- Så vil jeg tilstå noget. - Det vil jeg også. Jeg begynder.
- Min tilståelse er større. - Det tror jeg ikke.
- Jeg har knoklet for din far i to år. - Og jeg er ikke hans datter.
Hr. Barnier er ikke min far.
Ved han, at du ikke er hans datter?
- Naturligvis! - Strålende.
- Hvad siger han? - Han siger tak for mappen.
Hvad sagde han ordret?
Da vi mødtes, og du fortalte, at du havde en høj stilling-
- sagde jeg ikke, at jeg var sekretær. Da du ville høre mit efternavn...
Du er altså ikke hans datter. Beholder han mappen?
Han har narret mig!
Elsker du mig så ikke længere?
Jacqueline!
De er her!
- Er De nu tilfreds? - Ja. Tak, fordi De spurgte.
De vidste, at Jacqueline ikke var Deres datter?
- Sikke et dumt spørgsmål! - De er ret snu!
- Ikke lige så snu som Dem. - Naturligvis ikke.
De bad mig om at give min datter smykkerne.
Det gør jeg gerne, hvis De holder Deres løfte.
- At De gifter Dem med min datter. - Den rigtige? Ønsker De det?
- De anholdt om hendes hånd! - Jeg vidste ikke, hvem det var!
- Man må ikke tage fejl. - Ingen mappe uden pigen?
Der er endda en bonus.
- Tak, men De kan beholde det hele. - De har skrevet under på et dokument.
- At De er far til min datters barn. - Er hun gravid?
- Den slags sker. - Hvad med barnets far?
- Han er forsvundet. - Og jeg skal være barnets far?
- De er udspekuleret. - Det er derfor, vi kan blive enige.
Jeg har jo ikke præsenteret jer for hinanden. Colette! Germaine!
- Kaldte du, far? - Se her...
Er hun ikke sød? Christian Martin, din kommende ægtemand.
- Har du forklaret situationen? - Ja, han er meget forstående.
Mindre elegant end Oscar, men han går an.
Du vrøvler.
- Er Oscar den ansvarlige? - Nej, det er min mand.
Nu er det nok, Germaine! Vi lader de unge være alene.
De skal lære hinanden at kende. Gå en tur i parken!
Vi ses om lidt, Christian.
Et ord til, så må du klare det her selv.
De venter altså et barn med Oscar?
Er det nu også klogt, at jeg bliver barnets far?
Jeg kan bukke under for afpresning.
- Men vi vil ikke mødes ret ofte. - Perfekt.
Jeg gifter mig nemlig for at blive en fri kvinde!
- De vil giftes med hvem som helst? - Helst med en, der er flot.
- Så er jeg den forkerte. - De er da ikke så slem.
Jeg har intet valg. Vi ses på rådhuset, frøken!
Jeg var ved at ringe på, da døren blev åbnet.
- Philippe Dubois. Barniers massør. - Christian Martin.
De er vel ikke mester i noget?
- Jeg er Frankrigs flotteste atlet. - De er garanteret en damernes mand.
- De er vel ikke gift? - Nej.
- Er De faldet? - Ja, over noget der interesserer Dem.
- Hvad siger De så? - Det er jo fars massør.
Var jeg en kvinde, der skulle vælge mellem os to, ville jeg ikke tøve...
- Ja, han er ikke så tosset. - Og han ser meget intelligent ud.
- Hvorfor gifter De Dem ikke med ham? - Ingen har spurgt mig.
Frøken Colette!
- Tag Dem ikke af os. V i er her ikke. - Udmærket.
Vi er her ikke!
De er der da.
- Er vi så enige? - Okay!
Jeg taler med Deres far.
Hvor er hr. Barnier?
- Er I enige? - Jeg lærte Deres datter at kende.
- Tillykke! - Colette... Jeg må vel sige Colette?
Hun er vanvittig forelsket.
- I Deres massør. Philippe Dubois. - I den store tåbe?
Hvis hun skal giftes, så foretrækker hun hr. Tåbe.
Hr. Dubois!
Colette! Er det, han siger om massøren, sandt?
- Dæmp dig. Han er deroppe! - Den idiot fatter ingenting.
- Er det sandt? - Jeg er slet ikke hendes type.
- Dubois eller en anden... - Det spolerer mine planer.
Giv mig dokumentet og behold mappen!
Hvis det ikke går med ham, vil jeg gerne have Dem i nærheden.
Kom tilbage om et øjeblik, så får De Deres dokument-
- og så afslutter vi vores mellemværende.
Hvis De vil fyre mig, bør jeg fortælle om eksportproblemerne.
Det går meget dårligt...
Det går slet ikke godt. Det kan blive katastrofalt...
Det må De finde en løsning på.
Jeg var nok lidt for hurtig...
De er en af mine ansatte...
- De må løse eksportproblemerne. - Så har jeg et lille dokument her.
- Vi klarer det omgående. - Der ved bordet.
- Det kan vi nok løse. - Ja, det vil jeg tro.
En anmodning om at ophæve restriktioner på Deres eksportkonto.
Skatterestriktionerne på importen-
- tolddeklarationen...
Og her: "Godkendt."
Og så skriver De under.
Frøken.
- Tænk, at du ikke vil giftes med ham! - Jeg foretrækker den anden.
Ti stille! Jeg vil prøve at overtale ham.
Det er rart at se Dem.
Jeg er her!
Goddag, Barnier! Har De trænet mavemusklerne?
- Det har jeg ikke nået. - Det kan man godt se.
- En whisky? Kaffe? - Hverken alkohol eller koffein, tak.
- Citronvand? - Et glas mælk.
En anden gang.
Jeg har et alvorligt problem.
Har De ondt i skuldrene? Så giver jeg Dem massage.
- Vær forsigtig. - De er så blød.
Min mappe! Hvor er min mappe?
- Er det her godt? - Ja.
- Hvad nu? - Undskyld mig.
- Er De her stadig? - Jeg har pakket min kuffert.
Gå så!
Selv om jeg bliver baronesse, vil jeg have min løn.
Tag pengene. De er i min lomme.
- Hvor meget skal De have? - Det er den 15, så det er 350 franc.
- De får en anbefaling af fruen. - Den har jeg ikke brug for.
- Jeg får selv tjenestefolk. - Så er Deres problemer ikke forbi.
Jeg håber, De kigger forbi en weekend til sommer. De er altid velkommen.
- Farvel, kære ven. - Farvel, fru baronesse.
Hils fru Barnier.
Det var dog utroligt!
Jeg vil tale med Dem om min datter.
- Er alt ikke i orden? - Jo da... Hun vil giftes.
- Med hvem? - Med Dem.
Det kan ikke passe!
Med mig?
Kan De lide børn?
Deres mareridt? Det begynder godt.
Hvilket mareridt? Kan De ikke lide børn?
Nej? Ja eller nej!
Vil De ikke have børn?
Kan De ikke få børn?
Fik De fåresyge, da De var 18 år? Og hvad så?
Nå ja!
Er De ked af, De ikke kan blive far? Det problem kan vi måske løse.
- Har Colette slået op med Martin? - Du skal ikke blande dig.
Lad mig klare det.
Hvor er De dog viril.
- Bertrand? - Jeg er her!
Nej, her!
Vil Colette giftes med ham? Han er slet ikke så ringe.
- Du skal se det hele. Klæd Dem af. - Skal jeg gøre det?
Ja, ikke min hustru!
- Det hele? - Nej, kun undertrøjen.
De er slet ikke så ringe.
Drej lidt rundt.
Gør noget, så jeg kan se det ordentligt.
Gør noget!
- Er De massør? - Gymnastikterapeut.
Vi De giftes med min datter? Så henter jeg champagne!
Bertrand! Har du forklaret ham det hele?
- Jeg skulle lige til at gøre det. - Lad nu være med at sige noget dumt.
Philippe!
Hvad synes De om min datter?
Hun skal træne sine rygmuskler.
- Kan De påtage Dem den opgave? - Naturligvis, hr. Barnier.
Inden for lovens rammer? Hvis De forstår, hvad jeg mener?
- Ikke rigtigt... - I ægteskabet!
Hun får en stor medgift, som kan forandre Deres liv.
Ønsker De ikke at virkeliggøre et projekt?
Jeg vil have et lille motionscenter.
De kan få fem-seks centre!
De kan blive ejer af et helt idrætsanlæg!
Deres fremtidige lykke er i mappen.
Åbn den og se!
Et idrætsanlæg!
Hvad er det her? Stuepigens taske?
Hun tog mappen med hen til baronen. Min datters tidligere forlovede.
- Er hun forlovet med en baron? - Nej, hun vil hellere have Oscar.
Min chauffør, hvis barn hun venter. Men han er rejst til Nordpolen.
En ansat stjal 60 millioner fra mig for at blive gift med min datter-
- som ikke var min datter. Og nu har stuepigen taget smykkerne med.
- Bernadette! - Hvad er der i vejen med ham?
Oscar!
- Oscar! - Hr. Barnier!
- Godt at se Dem! Hvordan går det? - Glimrende.
- Kald mig Bertrand. - Hvor blev De af?
- Da herren smed mig ud... - Det var bare for sjov.
Og De ville rejse til Nordpolen?
Men jeg kunne ikke gå ombord på båden.
Dit uhyre!
Hvor er kærligheden smuk.
De er jo ikke Oscar!
- Hvor er Oscar? - Han stjal stuepigens diamanter.
Og hun er rejst til Nordpolen, fordi hun var gravid i en mappe.
Og her er Deres 60 millioner!
Bertrand. Gymnastikterapeuten er paranoid.
Bernadette!
Undskyld, baronesse.
Hvad er der sket, frøken?
Oscar kom tilbage.
- Han gik igen. - Han kommer tilbage.
- Han går igen! - Og kommer tilbage. Mist ikke modet.
- Kig på mig! - Ja. Tak, Bernadette!
- Jeg ville aflevere Deres fars mappe. - Her er Deres.
Jeg har ikke åbnet den.
- De har været heldig. - De kommer også væk herfra.
Hr. Baron, jeg så, at Bernadette havde forvekslet taskerne.
Og hun efterlod sin egen her.
Kan De lade Deres chauffør komme herhen med den?
Så kan han få Bernadettes... Jeg mener baronessens.
De sender altså Deres chauffør? Tusind tak for det.
- Har De ordnet det med eksporten? - Jeg kan ikke arbejde.
Jeg er fortvivlet, og det er Deres skyld.
Hvorfor det?
Jacqueline er forsvundet. Hvordan finder jeg hende?
Jeg troede, at hun var Deres datter. Jeg ved ikke, hvor hun bor!
Det er rigtigt... Men op med humøret!
Jeg ville bede Dem om en tjeneste. Jeg vil have min mappe tilbage.
- Den med smykkerne? - Ja tak.
- Bliv i godt humør på en anden måde. - Jeg har et problem til.
- Jeg har stjålet 60 millioner. - Det har De sagt.
Jeg har stjålet 60 millioner til!
- Det er ikke rigtigt! - Jo, desværre.
Og denne gang er det kontanter fra kassen.
Hvad laver De? Lad mig forklare, så kan De tilkalde politiet bagefter.
- Hvordan stjal De 60 millioner til? - De underskrev nogle papirer...
Jeg lagde et blankt stykke papir imellem dem. Det underskrev De.
Bagefter udfærdigede jeg dokumentet som en fuldmagt.
Hvad vil De nu gøre? Jeg vil foreslå, at vi bytter.
Hvis De afleverer smykkerne, som jeg regner for at være mine...
Så afleverer jeg de 60 millioner, der ikke er mine.
Jeg accepterer tilbuddet. Hent pengene, så får De smykkerne.
- Og Jacqueline? - De får hendes adresse.
- Kender De den? - Jeg fik den tidligere.
Og så får jeg mit dokument?
I bilen står der en mappe med 60 millioner i kontanter.
Jeg henter den, og så bytter vi.
Jeg giver ham Bernadettes mappe.
Mappen med smykkerne bliver bragt herhen...
Jacquelines adresse opdigter jeg... 35, rue des Filles du Calvaire.
Værsgo. Jacquelines adresse.
35, rue des Filles du Calvaire. Og dokumentet!
Og smykkerne!
Hvad laver De?
- De er en reel mand, Barnier. - Det er De også.
- Skynd Dem hen til Jacqueline! - Trist, at De ikke er min svigerfar.
- Det siger De kun for at være venlig. - Nej, jeg mener det virkelig.
Hils fru Barnier.
Det var herligt at narre den skurk igen!
Jeg ringede til arbejdsformidlingen for at skaffe en ny tjenestepige.
- Hvad er der nu? - Oscar! Pigen er utrøstelig!
- Du fyrede hende jo. - Hvad har det med sagen at gøre?
Jeg er færdig med at diskutere.
Vi finder Oscar igen.
- Jeg vil ikke se ham igen! - Hvorfor ikke?
Han stak bare af, fordi massøren sagde noget til ham.
- Baronen sender Deres mands taske. - Hvor venligt.
Baronen bad mig hente Bernadettes taske.
Værsgo. Hils baronen fra mig.
Nu bliver far glad!
Det her virker meget underligt.
Siden stuepigen forsvandt, har det ringet på konstant.
Philippe! Det er rart at se Dem.
- Jeg ville bede om forladelse. - Tak. Det er helt i orden.
Det var bare en misforståelse. Har De truffet min datter?
Hvor er jeg dog dum. Hent din far.
Jeg havde drukket og blev vanvittig, da jeg så Deres datter i hans arme.
Det gør ingenting.
Det var bare en fætter, der var kommet tilbage fra Nordpolen.
Jeg misforstod det hele. Jeg kan være en anelse hidsig.
- Hvor hyggeligt, Philippe! - Jeg ville bede om forladelse.
Det var jo bare en misforståelse.
Det har jeg allerede forklaret.
Jeg sagde jo, at jeg ikke kan drikke. Det gør mig vanvittig.
- Jeg bliver helt tosset. - Tosset?
- Ja, tosset... - Nå, tosset!
Gør De ikke det?
Lad os tale om, at De skal giftes med min datter.
Som jeg sagde til fru Barnier: Da jeg så hende kysse Deres fætter...
Hvilken fætter?
- Ham fra Nordpolen. - De mener min chauffør!
- Han er taget af sted nu! - Jeg forstår ikke...
Der er intet at forstå!
De siger noget vrøvl...
Og det skulle komme fra Dem?
- Så tier jeg stille. - Nemlig!
Sæt Dem!
Lad os fortsætte vores samtale...
Jeg talte om en medgift, som De kan købe et motionscenter for.
Medgiften består af smykker, som jeg har i en taske.
Men min stuepige forvekslede taskerne.
Hun tog tasken med smykkerne og efterlod sin egen.
Jeg forstår...
- Ellers siger De til. - Indtil videre går det fint.
De forstår.
Så da De åbnede tasken, fandt De...!
Bernadettes bh!
Bernadette er stuepigen?
- Som tog tasken med? - Med smykkerne! Det er ligetil, ikke?
Ja, bestemt.
En ansat stjal 60 millioner fra mig. Ti nu stille!
Jeg springer detaljerne over, så De kan forstå det.
Han kom herhen med dem. Afbryd mig ikke!
Hvad ved De om det?
- De er i den her taske. - Stuepigens taske?
- I den her taske. - Stuepigens taske?
Prøv dog at forstå det!
Baronen har hentet stuepigens taske.
Hvilken baron?
Stuepigen skal giftes med baronen...
Jeg forstår det, men det er lidt indviklet.
Det virker bare indviklet, men det er meget ligetil.
Her er en taske med 60 millioner i kontanter.
- De sagde ellers, det var smykker. - De er langsomt opfattende.
Komplicér ikke tingene yderligere. Den indeholder 60 millioner.
Gift Dem med min datter, så får De pengene!
Åbn tasken, så kan De se, at jeg ikke er skør.
Jeg er skør!
Skør!
Jeg er skør!
- Hvad foregår der? - Han er skør.
- Hvad sker der? - Hr. Barnier er forvirret.
Hvad er der at klage over?
Han ævlede om tasker med smykker og en, der stjal 60 millioner.
- Om stuepigen, der ægtede en baron. - Det var vores stuepige.
Resten har De måske misforstået.
Det vigtigste er, at De bliver enig med min datter.
- Har far sagt, at jeg er gravid? - Er De det?
- Nej, det er jeg faktisk ikke. - Hvorfor skulle han så sige det?
Jeg sagde det for at få lov til at blive gift med Oscar.
- Vil De det? - Nej, han forsvinder bare.
Sæt Dem i mit sted.
Jeg er træt af at bo hjemme. Jeg vil giftes!
Det forstår jeg.
- Jeg får en stor medgift. - Den i tasken?
I en taske? Er De skør?
Germaine! Jeg vil gerne have opklaret et mysterium.
Jeg havde en meget vigtig taske her.
- Den med smykker for 60 millioner? - Min mand er ikke i humør til sjov.
Far! Bernadette kom tilbage med din taske.
- Hvornår? - For lidt siden. Hun tog sin egen.
- Råb ikke! Det hele har løst sig. - Tværtimod!
- Jeg gav Martin tasken. - Den der var så vigtig?
Du skulle sagt det til mig, din idiot!
Nu har du fået din forklaring...
- Martin kom med en anden taske. - Med 60 millioner i kontanter.
- Hold nu op! - Ti stille!
- Hvor er den? - Baronens chauffør hentede den.
- Kom han? - For ti minutter siden.
Smykker for 60 millioner. 60 millioner i kontanter. Forsvundet!
Og det er din skyld! Se, hvor dum hun ser ud...
- Du er ved at blive vanvittig! - Ja, jeg er ved at blive vanvittig.
Og du får ingen medgift!
Ingenting!
Hallo, doktor? Jeg mener... baron!
Er Bernadette til stede? Er hun kørt igen?
Hvorfor det? Jo, det kommer mig ved! Med hvilken taske?
Det er jeg ikke ligeglad med!
Sikke en idiot! Fuld af bumser!
- Hvad glor I på? - Kom børn, lad os gå.
Far skal have lov til at være i fred.
- Jeg skal nok gå. - Nej, bliv her og spis med.
Hold din forlovede med selskab.
Bertrand. Din opførsel er bedrøvelig.
Jeg gad nok vide, hvad din massør tænker om dig.
Tasken! Gode Gud!
- Den unge frøken... Hun er væk! - Nej, hun er der.
- Ja? - Jeg er ude af mig selv!
- Det er vi alle sammen! - Jeg kan ikke finde Christian!
Vent! Hvis alt går godt, kommer han lige om lidt.
På grund af den taske, der får alle til at tro, at jeg er skør.
- Skør? - Fuldstændig skør!
Hvis De vil være så venlig at være gidsel endnu engang...
Skjul Dem her!
Min taske!
- Lad det være min taske! - Ved De, hvad der er sket?
- Hr. Barnier! Jacqueline... - De kunne ikke finde hende.
Jo! Den adresse, De gav mig...
- Det er et horehus. - Sikke et sammentræf!
Havde De gættet det?
Da jeg spurgte efter Jacqueline, gav bordelmutteren mig en pris.
Var den rimelig?
Livet har mistet sin mening og det har smykkerne også. Tag dem.
Christian, jeg vender mig om.
Åbn mappen. Er der smykker i den, klapper De to gange.
Men hvis det er Bernadettes taske, så siger De ikke en lyd!
- Jeg forstår ikke... - Jeg vender mig om, og De kigger.
De er der! Tusind tak, Christian.
Som tak vil jeg fortælle Dem sandheden.
Jeg opdigtede en adresse for at slippe af med Dem.
Jacqueline har aldrig boet der. Hun er en ærbar pige!
- Hun venter på Dem deroppe! - Det her glemmer jeg aldrig.
Goddag. Arbejdsformidlingen har sendt mig.
Det er fra arbejdsformidlingen.
Fra arbejdsformidlingen.
- Har de forklaret, hvad De skal? - Ja.
De har måske nogle anbefalinger?
- Den første er 24 år gammel. - Arbejdede De allerede dengang?
Det var meget underligt, at de sendte mig herhen.
Først ville jeg ikke gå herhen.
- Hvorfor ville De ikke det? - Læs selv.
Madame Eugène Barnier!
Det er min mors håndskrift!
Charlotte!
Jeg arbejdede for Deres forældre for 24 år siden.
De var ung dengang! De var 22 år og boede derhjemme.
- Hvor er De smuk! - Jeg var ung på dengang.
- Hvad lavede De bagefter? - Arbejdede for andre.
- Giftede De Dem aldrig? - Nej, men jeg har en datter.
- Hvor gammel er hun? - Hun skal snart giftes.
- Hvor dejligt! - Jeg kan ikke give hende en medgift.
Jeg håber, at De vil lade mig forære hende en fin bryllupsgave.
- De er alt for generøs. - Hvordan er hendes forlovede?
Det er en god dreng med et godt job.
- De må være godt tilfreds! - Han tjener 6.000 om måneden.
Han er markedschef i et stort firma.
- Hedder han Christian Martin? - Kender De ham?
Ja, jeg kender ham, især efter den her morgen!
- De er Jacquelines mor! - Kender De hende?
Kender...? Det er jo min datter!
Vidste De, at Jacqueline er Deres datter.
- De ser overrasket ud. - Selvfølgelig er jeg overrasket!
- Hvorfor har De ikke sagt det før? - Jeg turde ikke.
- Charlotte! - Hr. Bertrand!
- Hvem er den kvinde? - Vores nye stuepige.
- I skal ikke være kede af det. - Jeg græder af glæde, frue.
Det gør jeg også.
- Er De så glad for at være her? - Ja, frue.
- Og du, Bertrand, er også glad? - Ja...
Hvor skal vi dog have det sjovt.
Hun er her. Vores barn!
Jacqueline?
- Hun er så sød. - Mor! Hvad laver du her?
Jacqueline, det her er din far.
- Min far? - Jeg sagde, at din far var død.
Men sandheden er, at hr. Barnier er din far.
Min rigtige far?
Lad mig kysse Dem, hr. Barnier.
Og De er Christian Martin? Lad mig give Dem et kys.
- Far! - Min lille pige!
I ser ud til at more jer...
- Lad mig præsentere mig selv. - Nej! Vi forklarer det senere.
Oscar!
Jeg ville tage af sted, men jeg kunne ikke.
- Må jeg blive Deres svigersøn? - Det er i orden!
- Undskyld! - Det er i orden!
- Bertrand! - Det er i orden!
- Er jeg ved at blive skør? - Må jeg få min taske.
Den er din, min søn! Tasken!
I tasken er jeres fremtidige lykke!
Bernadette!
DA